DETTE ER THOTS SKRIFTRULLER
Heri står de magiske ord, som hjalp Isis vække Osiris fra de døde.
Åh! Amon-Ra - Åh! Gudernes gud - Døden er døren til et nyt liv -
Vi lever i dag - vi skal leve i morgen -
I mange skikkelser vender vi tilbage - Åh, mægtige ene.
EKSPEDITION ÅR 1921 Det britiske museum
Giver du mig en time i tålmodighed, Sir Joseph?
Metode er alt i arkæologi.
Vi tager os altid af vores fund i rækkefølge.
For mig virker det, som om den kasse, vi gravede op i dag
med den meget mærkelige herre derovre,
er det eneste fund på to måneder,
som giver ekspeditionen medaljer fra Det britiske museum.
Vi tog ikke til Egypten for at grave efter medaljer.
Man har lært mere af potteskår
end fra alle de sensationsskabende fund.
Vores arbejde er at forøge menneskets viden om fortiden,
ikke at stille vores nysgerrighed.
Det er sandt, Sir Joseph, men vi er dog mennesker.
- Hvordan kan du vente? - Det er din første tur.
Jeg har været her i ti år. Jeg er mere nysgerrig end dig.
Og endnu mere angående det skrin.
- Whemple. - Ja?
Indvoldene er ikke fjernet.
Arret fra balsamistens kniv er der ikke.
Så meget har jeg regnet ud, Muller.
Jeg undersøgte ham nøje, da jeg fotograferede ham.
Jeg har aldrig set sådan en mumie.
Det er der heller ingen andre, der har.
Det ser ud til, at han døde på en ekstremt ubehagelig måde.
De fortrukne muskler vidner om, at han kæmpede i bandagerne.
Begravet levende?
"Imhotep".
"Karnak-soltemplets ypperstepræst".
Stakkels fyr. Hvorfor behandlede de dig sådan?
Landsforræderi, formoder jeg.
Helligbrøde er mere sandsynligt.
Se. Hellige formularer, der beskytter sjælen på rejsen til underverdenen,
er blevet slået af sarkofagen.
Så Imhotep blev givet dødsstraffen ikke kun i denne, men også den næste verden.
Måske muntrede han sig for meget med vestalinderne i templet.
Måske. Karnak-templets præstinder var faraoens døtre.
De var Isis' hemmelige jomfruer.
Måske findes svarene i skrinet, vi fandt begravet.
Jeg får ikke mere arbejde ud af dig, før den bliver åbnet.
- Kom nu. - Lad os tjekke kassen.
Stop.
Træet er så råddent, at den falder fra hinanden ved den mindste berøring.
Hvad det end er, er det tungt.
Metal. Det ligner kobber.
Det er guld.
Det må jeg nok sige. Se her.
Farao Amenofis ubrudte segl.
En tempelskat.
"Død, evig straf rammer alle, der åbner dette skrin."
"I Amon-Ras navn, gudernes konge."
Sikken forfærdelig forbandelse!
- Lad os se, hvad den indeholder! - Vent!
Du vil bryde forbandelsen.
Vi anerkender din viden om den okkulte videnskab, Muller.
Men din anskuelse kan ikke hæmme mit arbejde.
- Hvorfor sendte du så bud efter mig? - Som en ven og ekspert.
Fundet er enestående, og jeg ønskede din mening.
- Det er heldigt, at du gjorde. - Kom, Dr Muller.
Tusind år i jorden uskadeliggør vel enhver forbandelse.
Jeg kan ikke tale foran en dreng.
Kom med ud under Egyptens stjerner.
Rør ikke ved det skrin.
Fortsæt med katalogiseringen. Vi åbner den senere.
Tro ikke, du kan tale mig fra at undersøge
det mest vidunderlige fund under mit ophold herude.
Har du ret angående legenden, så indeholder skrinet Thots skriftrulle
fra det helligste sted i templet, og jeg ikke vente med at finde ud af det.
Egyptens guder lever stadig i disse høje i deres ødelagte templer.
Forbandelserne er svagere, men nogle er stadig kraftige.
Og jeg tror, du har selveste Thots skriftrulle i din hytte,
som indeholder forbandelsen, som hjalp Isis vække Osiris fra de døde.
Tag den tilbage. Begrav den, hvor du fandt den.
Du har læst forbandelsen. Vover du at trodse den?
I videnskabens interesse selv hvis jeg troede på forbandelsen,
ville jeg fortsætte mit arbejde for museet.
Kom med mig, og vi undersøger dette store fund sammen.
Jeg kan ikke billige en handling af helligbrøde.
Hvad er der i vejen? For Guds skyld, hvad er det?
Han gik en tur!
Du skulle have set hans ansigt!
EKSPEDITION ÅR 1932 DET BRITISKE MUSEUM
Her er noget, der vil bryde ensformigheden. En besøgende fra Nilen.
- Farve? Nationalitet? - Hvordan kunne jeg se det i modlyset?
Whemple, vi tager tilbage til London.
Og hvilke fjolser vi ligner. Spildte penge. Hul på hul gravet i denne pokkers ørken.
Nogle få perler. Nogle få potteskår.
En mand har brug for mere end hårdt arbejde.
Han har brug for flair. Han har brug for held. Som din far.
Da han kom hertil, var der ikke så stor konkurrence.
Når han gjorde, fandt han noget. Og for ti år siden, fandt han for meget.
Sær historie med den fyr fra Oxford, der gik fra forstanden.
- Ved du, hvad jeg tror? - Nej. Hvad?
Han blev tosset. Kedede sig mere, end man kan klare blandt sand og sten.
Han grinede, da din far fandt ham. Han døde grinende i en spændetrøje.
Din far forklarede det aldrig.
Men når Englands bedste arkæolog, en mand, som elskede Egypten,
sagde, han aldrig ville vende tilbage, betød det noget.
Kom ind.
Afslutter du den årlige lejr, professor Pearson?
Er dine kollegaer vendt tilbage til London?
Ja. Whemple og jeg blev tilbage for at rydde op.
Din ekspedition har ikke været en succes.
Næppe. Her er sæsonens fund.
Tillad mig at give dig det mest sensationsskabende fund
siden Tutankhamon.
Det er venligt af dig! Må jeg spørge hvorfor?
Vi egyptere må ikke grave vores døde op.
Kun udenlandske museer.
Hvad er det?
En del af prinsesse Ankh-es-en-Amons begravelsesudstryr.
- Amenofis den Mægtiges datter. - Ja. Det er hendes navn.
Jeg fandt det mindre end 100 meter fra, hvor vi er.
- Tror du, hendes gravkammer er der? - Jeg viser jer, hvor I skal grave.
Det er meget venligt af dig, Mr...? Jeg fik ikke fat i dit navn.
Ardath Bey.
Indirekte indicier. Måske ikke særlig stærke.
Men hvis vi sætter graverne fra Kerma i gang,
kan vi på to dage se, om der er noget.
På en dag, professor.
- Det er et trin. - Han havde ret.
Vi har fundet noget.
- Navnet Ankh-es-en-Amon. - Vi telegraferer din far i London.
Han må være her, når vi undersøger fundet.
De syv sjakalers segl.
Og det er intakt.
Ingen har gået igennem denne dør, siden de kongelige præster forseglede den.
For 3700 år siden.
EGYPTERPOSTEN
OLDTIDSPRINSESSES GRAVKAMMER AFSLØRET INTAKT
Sir Joseph Whemple vender tilbage fra England for at tilse fund
gjort af ekspeditionen fra Det britiske museum
Dette galleri indeholder mumie og begravelsesudstyr
fra prinsesse Ankh-es-en-Amon, 18. dynasti, 1730 f. Kr.
Alle genstande i dette rum er fra hendes gravkammer,
fundet af Det britiske museum, 1932
Findes der en tilsvarende udsigt i resten af verden, Helen?
Det ægte Egypten.
Er vi virkelig i dette hæslige, moderne Cairo?
Dine tanker er langt fra ballet og de søde engelske drenge.
Ikke rigtigt. Jeg morer mig.
- Jeg er så taknemmelig. - Men hvorfor?
Fordi du beholder mig her.
Så jeg ikke behøver at tage op til far i det varme Sudan.
Jeg er taknemmelig. Min mest interessante patient.
Ved du, hvem det er?
- Muller fra Wien. - Virkelig?
Holder altid vinter her. En ekspert i egyptisk mystik.
- Ja, men pigen? - Helen Grosvenor.
Hendes far er Sudans guvernør, engelsk. Hendes mor er egypter.
En gammel familie, med et træ tre mile langt. Hun bor hos Dr og Mrs Muller.
Tilgiv mig, sir. Vi lukker nu.
Jeg lagde ikke mærke til tiden.
- Taler jeg til Sir Joseph Whemple? - Ja.
- Jeg er Ardath Bey. - Virkelig!
Vi kan takke dig for, at vi overhovedet har denne udstilling.
Museet burde åbne hele natten til ære for dig.
Kom med ned på mit kontor. Jeg arbejder sent.
Jeg bryder mig ikke om berøring.
En østlig fordom.
Vil du ikke sidde ned?
Kender du min søn?
Ardath Bey. Hvor var du, da vi åbnede gravkamret?
Jeg vendte tilbage til Cairo.
Men jeg må ikke opholde jer.
Men jeg må se dig igen. Du må komme på besøg.
Jeg er desværre for optaget til at acceptere invitationer.
Han er underlig.
Du kunne have takket ham. Han var ansvarlig for fundet af prinsessen.
Ja. Jeg ville ønske, han ikke var.
Det er et beskidt trick, at Cairo museum beholder alt.
Det var kontrakten. Det britiske museum arbejder for videnskaben, ikke penge.
Ankh-es-en-Amon.
Er der noget i vejen?
Ankh-es-en-Amon.
Hvor vil du hen, frøken?
Le musée des Antiquités.
Imhotep.
Ankh-es-en-Amon.
Imhotep.
Jeg må ind.
- Det må jeg! - Det er lukket. De er gået.
Jeg må indenfor.
Imhotep.
Hvad siger hun?
Hvilket sprog er det?
Gammel-egyptisk. Ikke hørt på Jorden i 2000 år.
Og navnet på en mand ikke nævnt siden belejringen af Troja.
- Er din herre hjemme? - Ja, sir.
Fortæl ham, Dr Muller ønsker at se ham med det samme.
- Hvordan er jeg kommet her? - Vi tog dig hertil. Far og jeg.
Du besvimede.
Hvordan gættede du, at hun var her?
Jeg fandt ud af, at hun tog en taxa fra hotellet til museet.
Jeg tog derhen. Nattevagten sagde, hun var kørt i din bil.
Før du tager hende med, må jeg tale med dig om noget, hun lige har sagt.
- Dr Muller. - Der er du, min kære.
Jeg formoder, du har introduceret dig?
Nej? Miss Helen Grosvenor, min ven Sir Joseph Whemple, Frank Whemple.
Det virker så formelt under disse omstændigheder.
Nu, du har det godt igen, tager vi tilbage til hotellet.
Jeg tror, hun ønsker at hvile sig lidt.
Frank, gør dig det behageligt.
Tja...
Hvor var jeg, da jeg besvimede, Mr Whemple?
- Udenfor museet. - Hvad lavede jeg der?
Det kan jeg ikke vide, vel?
Nej, sikkert ikke. Jeg ville ønske, jeg gjorde.
- Jeg ventede... - Tal ikke om det.
Åh, selvfølgelig.
- Du er halv egypter, ikke? - Jo.
Hvordan gættede du det?
Det ved jeg ikke. Der er noget over dig.
Havde jeg mødt dig, ville jeg kunne lide Egypten.
Så heldig var jeg ikke! Sad fast i ørkenen i to måneder, og der var varmt!
- Det gravkammer. - Hvilket gravkammer?
Du må have læst om prinsessen?
- Var det dig? - Ja.
De 14 trin ned og det intakte segl var spændende.
Men da vi skulle håndtere hendes tøj, smykker og toiletsager...
De begravede alt, hvad de brugte i livet.
- Da vi rullede pigen ud... - Hvordan kunne I gøre det?
Vi blev nødt til det! Videnskaben, du ved!
Da vi havde arbejdet blandt hendes ting, følte jeg, som havde jeg kendt hende.
Da vi fik bandagerne af, og jeg så hendes ansigt...
Du vil tænke, jeg er tåbelig, men jeg blev forelsket i hende.
Bliver du nødt til at åbne grave for at blive forelsket?
Det må jeg sige. Nu ved jeg, hvad det er ved dig.
Der var noget ved hendes hoved...
Jeg har aldrig nævnt navnet, dog hørte jeg Miss Grosvenor
mumle på gammel-egyptisk noget om Imhotep.
Imhotep?
Hvad lavede Ardath på museet?
Så på mumien. Lige før lukketid.
Hallo?
Hvad?
II est mort?
Tout de suite, effendi.
Kom. En kustode er fundet død i rummet med prinsessen.
Frygt.
Han døde af chok.
Vi fandt dette i kustodes hånd, Sir Joseph.
Tyven prøvede sikkert at stjæle det. Kustoden tog det, tyven dræbte ham.
Jeg finder ingen dødsårsag.
Det ligner et tyveriforsøg, men intet stjålet her kunne sælges.
Hvad er dette dokument?
Lad mig anbringe den her. Det er mere behageligt.
Tak.
Vil du vide, hvorfor jeg ikke tog dig på hospitalet?
- Fordi da jeg holdt dig i mine arme... - Er det ikke bedre ikke at betro dig?
Hvilken pige ville ikke erobre, når hun kollapser for fødderne af en mand?
Det virker absurd, når vi kun har kendt hinanden så kort, men jeg er alvorlig.
Synes du ikke, jeg har fået nok spænding,
uden at en fremmed mand behøver elske med mig?
Men jeg har aldrig været alvorlig angående dette før nu.
Du kan bede mig gå ad helvede til, men du må ikke grine af mig.
Forbandelsen har ramt hende, og gennem hende vil den ramme min søn.
Stille.
Frank, vil du komme med ind på din fars arbejdsværelse?
Helen, jeg tager dig hjem øjeblikkeligt.
Jeg er tilbage om et øjeblik.
Imhotep levede, da den mumie på museet
var vestalinde i templet.
For 3700 år siden! Hvad har det med os at gøre?
Din assistent, der mistede forstanden,
som du havde gjort, havde du set det samme,
lavede en afskrift af en del af den skriftrulle.
Ja. Jeg har den stadig.
Du tror, det er det rene helvede. Brænd det og få det overstået.
En fortræffelig idé.
Hvad blev der af Imhoteps mumie?
Nogen stjal den!
Hør, hvad er der i vejen med Miss Grosvenor?
Tror du stadig, at mumien blev stjålet, Sir Joseph?
Ja. Jeg... jeg ved det ikke.
Undskyld tusind gange, mit navn er Ardath Bey.
Jeg hedder Helen Grosvenor.
Jeg kom for at besøge Sir Joseph.
- Han er i arbejdsværelset. - I møde?
Må jeg vente?
Ja. Selvfølgelig.
Kender vi ikke hinanden, Miss Grosvenor?
Nej, det tror jeg ikke.
Jeg tror ikke, nogen kunne glemme dig, Ardath Bey.
Så tager jeg fejl.
Men du er af vores blod.
Angående det, tager jeg ikke fejl.
Ja. Min mor var egypter.
Du må brænde Thots skriftrulle!
Det er museets ejendom, ikke min.
Hvem er derude hos Miss Grosvenor?
Ardath Bey!
Han er kommet efter skriftrullen.
Ardath Bey, Dr Muller.
Jeg accepterer din invitation. Men jeg fandt ingen studerende med bøger.
Jeg frygter, mit besøg er ubelejligt.
Tværtimod. Vi talte netop om...
- Mig? - Dit hjemmehørende Egypten.
Har du mødt Miss Grosvenor?
Ardath Bey introducerede sig.
Vil du ikke sidde ned?
Sir Joseph overvejede, hvordan du vidste,
hvor prinsesse Ankh-es-en-Amon lå begravet.
Delvis logik, delvis tilfældigheder.
Sir Joseph, du virker bekymret.
Ja. En sørgelig begivenhed fandt sted på museet, efter du tog af sted.
En sørgelig begivenhed?
Da jeg var der...
Da du var der, Miss Grosvenor?
Ja. De fortalte mig, at jeg prøvede at komme ind efter lukketid.
Jeg husker det ikke, men...
Helen, det er sent.
Frank, er du sød at køre Helen til hotellet?
- Hvis Miss Grosvenor giver mig lov. - Jeg vil ikke af sted.
Efter hvad der skete, trænger du til hvile.
Men det gør jeg ikke. Jeg var træt, men...
Jeg har aldrig følt mig så levende.
- Som din læge beordrer jeg dig. - Jeg er ikke et barn.
Ja, vær sød at komme med.
Da, Ardath Bey, au revoir.
Vi må se hinanden igen.
Jeg vil være beæret.
Usædvanlig forbrydelse. En vagt dræbt af en mand, som efterlod en gave til museet.
- En gave? - En skriftrulle.
En del blev kopieret, da den blev fundet første gang.
Her er afskriften.
Jeg kan ikke læse skriften fra en så fjern periode.
Men du kunne læse "Ankh-es-en-Amon" på potteskåret.
Det var fra det 18. dynasti.
Dette er før-dynastiske ideogrammer.
Skriftrullen blev stjålet for ti år siden
sammen med ypperstepræsten Imhoteps mumie.
Yderst interessant.
Må jeg se skriftrullen, Sir Joseph?
Vi efterlod den på museet.
- Såh. - Jeg har noget andet at vise dig.
Et fotografi.
Hvorfor viser du mig dette?
Tror du, det er tænkeligt, at mumien ikke blev stjålet,
men bragt til live af skriftrullens forbandelse.
Skriftrullen er min. Jeg købte den af en forhandler.
Den er her i dette hus. I det værelse, formoder jeg.
Vi havde forudset dette.
Skriftrullen er i sikre hænder.
Den bliver tilintetgjort, det øjeblik det bliver opdaget, at vi er slået ihjel.
Du har forsket i vor ældgamle kunster, og du ved, at I ikke kan dræbe mig.
Du ved også, at du må aflevere den skriftrulle til mig eller dø.
Bed nu det svage fjols om at hente skriftrullen, hvor end den er,
og give den til hans nubiske tjener.
- Nubieren! - Det gamle blod.
Du har gjort ham til din slave.
Hvis jeg kunne, rev jeg dit tørre kød i småstykker.
Men din magt er for stærk.
Dette er de onde kræfter, som har angrebet hende.
Brænd skriftrullen. Brænd den!
Det var igennem dig, denne rædsel blev bragt i live.
Det er sandt.
Din far tilintetgjorde skriftrullen velvidende, det ville koste ham livet.
Hvad er det?
Isis. Det egyptiske symbol for livet. Det var tiltænkt din far.
Hvad godt ville den gamle amulet have gjort ham?
Lægerne siger, det var et hjerteanfald.
Nubieren er forsvundet.
Han er en gammel tjener. Han er bange.
Han kommer tilbage.
Prøv ikke at få mig til at tro, at denne Ardath-fyr er en mumie.
Den idé og rædslen af det dræbte min far.
Kustoden døde også en naturlig død.
Frank, jeg har brug for din hjælp.
Jeg så, du var tiltrukket af min patient og hun af dig i går aftes.
- Hun af mig? Tror du det? - Og jeg hilser det med glæde.
Tror du, jeg har en chance? Fordi jeg synes, hun er den mest vid...
- Men det er forfærdeligt nu... - Frank, jeg er bange.
- Vil du tage med mig hen til hende? - Ja.
Ring til hende først, og sig, hun ikke må forlade hotellet.
9590.
Nej. Jeg går ingen steder.
Ja. Jeg lover at vente, indtil du kommer.
Farvel, og det gør mig forfærdelig ondt.
Hvad lavede du, doktor?
Din far brændte ikke Thots skriftrulle.
Den skabning har den nu.
- Asken i pejsen! - Det var avispapir.
Skriftrullen er papyrus.
Var det mord? Nubieren!
Bær dette rundt om halsen.
- Hvorfor? - Når vi bekæmper dette væsen,
må vi bede om beskyttelse fra alt, som den trodser.
- Jeg giver den til Helen. - Nej, hendes liv er ikke i fare.
Det er vores sjæl.
Bliver hun forelsket i dig, vil han prøve at tilintetgøre dig.
Egypterne troede, amuletten beskyttede imod onde ting
som det, der ramte din far.
Din hund er bange.
Min tjener vil sørge for den.
Sid ned, Miss Grosvenor.
Det gamle Egypten.
Intet moderne.
Sikken underlig røgelse.
Kender du den ikke?
- Nej - Vor forfædre brugte det.
Dine og mine.
Du vil ikke huske det, jeg viser dig nu,
og alligevel vil jeg vække minder om kærlighed, forbrydelse og død.
Jeg knælede ved dødslejet.
Din fars sidste farvel.
Jeg vidste, at Thots skriftrulle kunne bringe dig tilbage.
Jeg vovede gudens vrede og stjal den.
Jeg vendte tilbage til dit gravkammer for at bringe dig tilbage.
Jeg mumlede forbandelsen, som vækker de døde.
De opdagede mig og så mig gøre en uhellig gerning.
Din far dømte mig til den navnløse død.
Han beordrede rullen begravet med,
således at helligbrøde ikke ville vanære Egypten igen.
En navnløs grav. Slaverne blev dræbt, så ingen ville vide det.
Soldaterne, som dræbte dem, blev også slået ihjel,
så ingen ven kunne krybe ud i ørkenen
med begravelsesofringer for min fordømte sjæl.
Ankh-es-en-Amon.
Min kærlighed har holdt længere end vore guders templer.
Ingen mand har lidt, som jeg har lidt for dig.
Resten må du ikke vide.
Ikke indtil du skal gennemgå den store nat af rædsel og triumf,
indtil du ikke skyr rædsler til fordel for evig kærlighed,
indtil jeg sender din sjæl tilbage, der har vandret
igennem så mange skikkelser, så mange tidsaldre.
Men før det må Bastet igen sende død.
Død til den dreng, hvis kærlighed trænger ind i dit hjerte.
Kærlighed, som vil holde dig fra mig.
Kærlighed, som måske bringer dig sygdom og endda dø.
Vågn op.
Har jeg sovet?
Jeg havde mærkelig drømme.
Drømme om det gamle Egypten, tror jeg. Der var en som dig i den.
Mit bassin er sommetider oprørt.
Man ser mærkelig fantasier i vandet. Men de passerer som drømme.
Min hund! Wolfram!
Hvor er han?
Helen.
Hvor har du været?
Vi har været bekymrede. Vi har søgt alle vegne.
- På museet igen? - Ja.
Muller er nede i araber-kvarteret nu.
Hvis jeg skal forklare det, så var her indelukket.
Jeg kan ikke være her hele tiden. Jeg bryder mig ikke om at blive set efter.
- Jeg tog hunden med mig. - Hvor er hunden?
Han er død.
- Men hvordan? - Det ved jeg ikke.
- Jamen, hvor? - Det kan jeg ikke huske.
Men jeg kan se den nu.
Stående på stakkels Wolframs ryg.
- En hvid kat. - En hvid kat?
Katteguden Bastet!
Ja, der var en statue af Bastet.
De onde budskabers gudinde!
Hvad skete der? Prøv at huske det, Helen!
Jeg vil ikke huske det. Desuden vedkommer det ikke dig.
Men det gør det.
Vi ved, at du var sammen med Ardath Bey.
Helen, jeg elsker dig.
Jeg prøver at hjælpe og beskytte dig. Det gør vi alle.
Lad mig ikke gå igen. Jeg vil prøve, men giv mig ikke lov.
Ligegyldigt, hvad jeg gør eller siger.
Døden venter på mig.
Og inden i mig livet på noget andet, som ikke er mig.
Men det lever også og kæmper for livet.
Red mig fra det, Frank. Red mig.
Alt skal nok gå.
Nu hvor du har bedt om hjælp, lader jeg dig aldrig være alene.
Jeg henter Mrs Muller herned, og jeg bliver, indtil lægen kommer.
Derefter tager vi hjem til mig.
Det har været en lidelse.
Jeg elsker dig sådan.
Jeg kan ikke lide lægen. Gå ind og find ud af, hvad han siger.
Det skal jeg, elskede. Han ved, hvad der er i vejen og helbreder dig.
Bare rolig.
Miss Farthing, hjælp mig få tøj på og komme væk herfra.
- Kommet over dig igen, Miss Grosvenor? - Jeg må flygte. Jeg er holdt fange. Hjælp.
Du fortalte mig, at jeg ikke skulle lytte.
Jeg har en ven. Han er rig. Han giver dig penge.
Læg dig nu ned igen. Du ved, du ikke må stå op.
Hvis ikke penge, hvad vil du så have?
Han giver dig alt, hvis du hjælper mig.
Skal jeg kalde på Dr Muller?
- Nej. Jeg hader ham. - Mr Whemple, så?
Jeg dør, hvis jeg ikke kommer væk!
- Rolig, Miss Grosvenor. - Det dræber mig!
Helen, du må ikke gøre dette igen.
Du er altid så udmattet bagefter.
Hun er for svag til at blive flyttet.
Jeg insisterer på, at hun er under vores observation.
Du har ikke fortalt os, hvad vi skal gøre. Hun bliver svagere.
Det negligé, jeg købte i Paris. Hjælp mig med at tage det på.
Og hent mine toiletsager. Jeg vil have farve. Jeg vil se sund ud.
Det kan du ikke. De tillader det ikke.
- Sygeplejersken vil... - Vi skaffer os af med hende.
Det er vores plan. Jeg vil se ud, som jeg plejede.
Som en overraskelse for Frank.
Og du skal hente ham. Det forstår du godt, ikke?
Kort sagt, kunne jeg ikke stille en diagnose.
Lægevidenskaben er hjælpeløs i sådan en sag.
Frank.
Gå ind til hende, og vær ikke sur. Jeg kunne ikke modstå hende.
Du burde ikke have gjort det De burde ikke have ladet dig.
Bare denne ene gang. Måske den sidste gang.
Men du bliver rask. Så ved jeg, du vil elske mig.
Jeg ved, jeg kan gøre dig lykkelig.
Jeg elsker dig, Frank. Og jeg prøver at bevise det,
fordi jeg vil hellere dø end leve og miste dig.
Men du overlever, vi mister ikke hinanden.
- Så, min kære... - Skæld mig ikke ud.
Bare kvindelig forfængelighed. Jeg ville se smuk ud igen.
Så ved du mere, end jeg var klar over.
- Hvad mener du? - Disse impulser til at gå til ham.
Tiltrækningskraften er for stærk til at modstå og leve.
Jeg er så glad for, at du forstår.
Helen ved det. Det øjeblik hun holder op med at kæmpe,
giver han hende styrke til at komme til ham.
Men jeg vil ikke miste forstanden, og blive en anden. Nogen jeg hader.
Mens du fik det værre, prøvede vi at finde ham og fejlede.
Næste gang han kalder, gå til ham.
Muller, hvad kan vi gøre nu?
Vi kan ikke gøre mere. Ardath har slået mig.
Næste gang han kalder, må vi følge efter hende.
- Og hvad så? - Vi tilintetgør ham.
Jeg har givet hende noget bromid. Hun sover nu. Jeg går i seng.
- Jeg venter, til Dr Muller kommer. - Godnat.
Godnat.
Hvor er vi?
Det er ikke min seng, men dette er ikke templet eller min fars palads.
Kig ikke, Ankh-es-en-Amon.
Vær ikke bange.
Jeg var bange. Da du knælede ved sengen, blev mine øjne slørede. Mørke.
Dine sidste minder af mig er fra din dødstime,
idet jeg knælede ved din seng for 3700 år siden.
Igen mand har lidt for nogen kvinde, som du har lidt for mig.
- Nu hvor guderne har tilgivet os... - Ikke endnu.
Din sjæl er i en jordisk krop
fornyet mange gange, siden vi elskede i gamle Thebes.
Men den kærlighed opnår vi ikke igen indtil den store ændring.
Jeg forstår det ikke.
Se.
- Se med forundring. - En figur af mig.
Det er min sarkofag lavet af min far ved min død.
Hvilken mumie har tilranet sig mit hvilested?
Det er din dødsskal. Jeg prøvede at vække denne krop.
Men det ville blot være en ting, som gør alt, jeg siger,
uden en sjæl.
Jeg elskede ikke bare kroppen, men også sjælen.
Jeg tilintetgør denne døde ting.
Du skal indtage dens sted om et øjeblik
og derpå rejse dig igen, som jeg har rejst mig.
Kom.
Imhotep, det er et balsameringssted.
Det er ikke lovligt for en Isis-prinsesse at se eller røre noget urent.
Kom til Anubis' alter, de dødes vejviser.
Tiden er inde til den endelige bøn.
Hvad har jeg at gøre med Anubis?
De gamle ritualer må udføres over din krop.
Derpå vil jeg læse den store forbandelse,
som hjalp Isis vække Osiris fra de døde.
Og du skal rejse dig på ny.
Nej.
Nej, jeg er levende! Jeg er ung!
Jeg vil ikke dø!
Jeg elskede dig engang, men nu hører du til blandt de døde.
Jeg er Ankh-es-en-Amon, men jeg...
Jeg er også en anden.
Jeg vil leve, selv i en underlig ny verden.
For din skyld blev jeg levende begravet.
Jeg beder kun om et øjebliks smerte. Kun da kan vi forenes.
Natronbadet.
Du får ikke lov til at sænke min krop ned i det.
Lad gerningen ske.
Giv slip.
Slå mig ikke ihjel! Jeg er præstinden af Isis.
Red mig fra den mumie. Den er død!
Red mig!
Jeg frygter dig ikke længere. Du kan gøre med mig, hvad du lyster.
Frank.
Hun er taget hen til ham. De må være på museet.
Nu kender jeg hans væmmelige plan.
Han slår hende ihjel og gør hende til en levende mumie som sig selv.
Guderne vil modtage Ankh-es-en-Amons ånd i underverdenen.
Men ikke længe.
Osiris løslader din sjæl.
Du skal hvile dig som den nedgående sol i vest.
Men du skal stå op på ny i øst,
når Amon-Ras første stråler bortjager mørket.
Se! Hvad er det?
Kom.
Ankh-es-en-Amon.
Frank!
Helen!
O Isis, hellige jomfru. Jeg var din indviede vestalinde.
Jeg brød mit løfte. Red mig nu.
Lær mig den gamle indkaldelse, de hellige forbandelser, jeg har glemt.
Jeg hidkalder eder gamle.
Helen!
Han har taget hende tilbage til det gamle Egypten.
Væk hende. Hendes kærlighed forbinder måske århundrederne.
Helen.
Kom tilbage. Det er Frank.
Kom tilbage.
EN GOD ROLLEBESÆTNING ER VÆRD AT GENTAGE
Danish